Poți să-mi dai sarea?
Ce ai spus?
Vreau să pun niște sare pe asta.
În 47 de ani de căsnicie
niciodată n-ai pus sare pe paste.
Marie,e suficient că e necesar.
Trebuie să-mi amintești de când suntem căsătoriți?
Nu e nevoie de sare.
Despre ce e vorba,Frank? Ești supărat pe mine?
Nu,vreau doar sarea.
Gogoși. E din cauză că am țipat la tine aseară
pentru că ți-ai suflat nasul într-un ciorap, nu-i așa?
Nu,nu spun decât că nu alunecă.
Atunci,chiar te rog,poftim sarea.
Mulțumesc.
"Dă-mi sarea."
Lista lucrurilor pe care am voie să le spun devine mai scurtă.
- Bună. - Hei.
Ce avem la gustare?
Am făcut paste cu sos,
cârnați de pui, cârnați de porc,
vinete cu curry, salată Waldorf,
și pateuri cu șuncă ca aperitiv.
Schimbul unu la bucătărie? Ce s-a întâmplat?
Am făcut o frittata.
Foarte bine pentru tine,dragă.
Gustă sosul ăsta,Raymond.
Perfect.
Serios? Îți place?
Da,bineînțeles.
Nu știu ce să mai cred.
Aseară,tatăl tău mi-a spus că pastele mele aveau nevoie de sare.
- Ei,haide... - Nu cred.
Cum îndrăznește cineva să critice bucatele altei persoane?
Trebuie să recunosc.
Toți marii artiști trebuie să admită faptul că într-o zi darul lor va apune.
Hai,mamă... Darul tău nu pălește,nu-i așa?
Ești cea mai tare.
Tatăl tău obișnuia să saliveze la mâncărurile mele.
Dar în ultima vreme nu primesc decât moțiuni.
Mamă,încă le mai ai.
Ești un Pavarotti al sosului.
Ce băiat scump. Nici nu se compară cu tatăl său.
Ce-i tot dai peste nas mamei,cu pastele ei?
Aș fi vrut să fie doar pastele.
Ai gustat pateurile pe care le-a făcut?
Și scamele de pe mine au mai multă aromă.
Ce tot spui,tată? Sunt absolut fantastice.
Mie-mi plac cu sos Tabasco.
Uite,încearcă așa.
Fără gust.
Nu faci treabă cu sosul ăsta.
Sticla asta a fost o problemă pentru tata, din timpul războiului coreean.
Stai puțin.
Știi,tată...
Trebuie să spun că sunt surprins
că nu apreciezi combinația acestor arome.
Afumătura șuncii,contrastul delicat
cu dulceața oului cu lapte.
De ce nu-ți pui o rochie și să prestezi un dans?
Ce ai acolo?
Am luat piperul iute al lui Marco.
Am luat muștarul de la Wo Hop.
Totul de pe raftul mamei.
În regulă,să începem cu hrean.
Wasabi. Am wasabi.
Ce ai zice de niște ardei iute?
Da.Da.
Corect. Perfect.
Poftim,tată. Ia încearcă asta.
Bine,dar eu vă zic...
Toate sunt la fel.
Tată,a avut hrean,wasabi și ardei iute.
A avut?
Cum nu poți savura asta?
Dumnezeule. Tată,tu nu mai ai simțul gustului.
La naiba.
Și tot timpul ăsta am crezut că a fost mama voastră.
Robbie.
Robert,folosește un pahar.
Robbie. Robbie,te rog.
O să-ți strici apetitul.
Nu pricep.
Cum de mi se întâmplă lucrul ăsta mie?
Poate că ai sinusurile blocate.
Știi că 90% din gust,înseamnă miros.
Ar putea explica de ce nu te miroși...
...pe tine.
Ba mă pot mirosi.
Doar că nu mă deranjează.
Încercăm să ne dăm seama
ce se întâmplă aici.
Mă alătur vouă într-o clipă.
Când ai început să observi scăpările din gătitul mamei?
Nu știu. Acum două săptămâni.
Ai făcut ceva diferit în astea două săptămâni?
N-am făcut nimic diferit în ultimii 50 de ani.
Ei bine...
...exceptând...
Ce?
Am tot luat pastilele alea.
Pentru tensiune sau de care?
Nu,doar niște pastile din ierburi, pe care mi le-au dat Stan și Garvin.
Stan și Garvin? Pentru ce?
Sunt pentru...piciorul meu.
Picior?
Da,știi tu.
Piciorul.
"Lancelot"?
"Posibile efecte secundare: dureri de cap,crampe stomacale"...
o,Doamne,tată,uită-te la asta: "Pierderea gustului."
Glumești.
Nu ai citit eticheta?
Nu. Ochii îmi sunt la fel de bolnavi ca și piciorul.
Tată,trebuie să încetezi să mai iei pastilele astea.
Nici vorbă. Frumusețile astea chiar își fac efectul.
Tată... Chiar ai nevoie de alea?
O să vină și timpul tău,istețule.
Poate nu mai marchez atât de des,
dar când vrei să sune gongul
mai bine ți-aduci o măciucă.
Da,bine,bine.
Timpul pentru gustare.
- În regulă. - Bine.
Ascultați,idioților,mama voastră nu trebuie să știe de pastilele astea,așa că țineți trapa închisă.
Ce o să faci când o să afle că nu mai ai gust?
N-o să afle.
Gustul pot să-l mimez.
Bine...
Copii... Haideți să vă luați mâncarea.
Arată minunat.
Mulțumesc,dragule.
Totul arată delicios,Marie.
Mersi,Frank. Poftim.
De abia aștept.
Fantastic, Marie.
Serios? Sunt atât de bucuroasă.
Îți vine să crezi? Antrenementele de primăvară,deja.
Da,mâine,prima zi. Aruncători și prinzători.
Frank. Încearcă frittata.
Ad-o încoace.
E bună.
Ba nu e. E a Debrei.
Ce se petrece?
Mai întâi îmi spui că pastele mele au nevoie de sare
și acum frittata Debrei este bună.
E vreun fel de schemă ca,în sfârșit, să mă înnebunești de tot?
- Nu. - Atunci de ce mă torturezi?
- Nu te torturez. - Atunci ce faci?
- Nu am gust. - Ce vrei să spui?
- Mi-am pierdut simțul gustului. - Ești bolnav?
- Nu. - De unde știi,ai fost la un doctor?
Nu mă duc la niciun doctor. Îmbătrânesc,bine?
Deci n-ai să încerci să te faci bine?
Lasă-mă în pace.
Da,în regulă, "Lasă-mă în pace."
O să trăiesc cu asta,bine?
Și atât... "Am să trăiesc cu asta."
Mamă,acum știi că nu e de la mâncarea ta.
Încă ești îndemânatică. Deci poți fii din nou fericită.
Fericită? Cum aș putea fi fericită?
Eu sunt Rembrandt și el e orb.
Ei bine, Deb...
Cel puțin,cineva a fost mulțumit de frittata, pe care ai făcut-o.
- Hei. - Bună,băieți.
Ray... Amy și cu mine mergem la mall.
Ray,te deranjează dacă mă uit la meci aici?
De la masa de duminică,mama e tot timpul depresivă. Nu face decât să stea în fața TV-ului,mâncând gogoși.
Ce,tata a renunțat la telecomandă?
Nici măcar nu s-a certat pentru ea.
De când cu toată treaba asta, nu s-au mai certat pentru nimic.
Mi-e dor de țipete.
Mi-e dor de gătitul mamei.
N-a gătit nimic de trei zile.
E o nebunie.
Totul se destramă din pricina mâncării?
E doar mâncare. Nu-ți poți clădi o căsnicie pe mâncare.
Numai tu și cu mine nu putem.
N-o înțeleg pe Marie.
Frank n-are ce face dacă limba îi îmbătrânește.
De ce nu poate fi mai înțelegătoare?
N-aș fi surprinsă dacă toată treaba asta n-a fost vina ei,încă de la început.
Ce vrei să spui?
Cine spune că după 47 de ani de constantă critică și cicăleală,Frank poate că n-a mai putut suporta?
Și și-a pierdut gustul.
Ca o modalitate psihosomatică de a nu o mai asculta.
O ignoră cu limba.
Da.Da.
- Chiar are sens. - Nu-i așa?
Nimeni n-a luat o poziție în fața acestei femei.
Ray,treci încoace.
Ce?
Du-te și spune-i mamei tale că totul e din vina ei.
Nu știi despre ce vorbești.
Știu că ești speriat de mămica.
Nu mămica e de vină!
Tata și-a pierdut gustul din cauza unor pastile, pe care le ia pentru picior.
Ray.
Îmi pare rău. Urăsc când crede că le știe pe toate.
Picior?
Chiar așa,profesore.
Așa că de ce nu alergați voi două spre mall
înainte de a se epuiza stocul de bibelouri și mărgeluțe?
De ce nu i-a spus și lui Marie?
Pentru că este foarte sensibil când vine vorba de piciorul lui.
Adică prin picior,vrei să spui...
...nu piciorul lui.
Du-te la mall.
Deci pentru ce sunt pastilele?
Acel picior...
E o nebunie.
Adică,Marie ar trebui să știe despre toate astea.
Bineînțeles. Cineva ar trebui să-i spună.
Nu poate fi niciunul din noi.
Asta este între un bărbat și podiatristul lui.
Dar cum vor depăși momentul, dacă ei nu vor...
I-am spus tatei că-i vom păstra secretul
și îți interzic să-i spui ceva mamei,pricepi?
Boo boo?
Atât vă spun:
atunci când e vorba de un bărbat și o femeie,
un bărbat trebuie să știe că e bărbat...
Indiferent dacă soția lui știe că e bărbat sau nu.
Ce altceva i-a mai rămas tatei?
Niciodată n-am pus problema în felul ăsta.
Ar trebui să nu ne băgăm.
Bine,nu-i vom spune nimic lui Marie.
Bună, Frank.
Uite, Frank...
Putem vorbi?
Și ce mai faci?
Da,ce mai faci?
Bine.
Nu e drăguț?
Cât de des avem ocazia să stăm de vorbă,doar noi trei?
E atât de adevărat. Știi, Deb,
găsesc că e amuzant cum, câteodată,oamenii pot locui atât de aproape...
Și niciodată nu au timp să se așeze și să...
Simtă briza...
Comunicarea e atât de importantă.
Sunt de acord.
Ce tot țipați acolo,coțofenelor?
Uite,Frank,în ceea ce privește...
...problema ta...
Da? N-aveți grijă.
N-am eu gust,dar tot mai pot să ronțăi.
Ne refeream la problema ta...
...cu piciorul.
Ce?
Vrem să știi că nu e o problemă de care să-ți fie rușine.
Să-ți spun ceva despre Ray.
Discută el despre un meci mare...
Dar sunt multe momente când el nu poate întotdeauna...
...să-și pună cel mai bun picior la înaintare.
Și asta nu schimbă sentimentele pe care le am față de el.
Noi ne iubim băieții, indiferent dacă sunt sau nu capabili s-o facă.
Frank,ascultă. Când am auzit de situația ta,
nu ne-a făcut să gândim la ceva rău despre tine.
Noi încă ne gândim la tine ca la un Frank, mare,puternic și viril.
Frank.
Așa o să te vadă și Marie.
Așa că chiar ar trebui să vorbești cu ea, ca s-o puteți rezolva împreună.
Dacă vrei s-o impresionezi pe Marie, ar trebui să vorbești cu ea.
Să vorbești.
Ce-i asta?
- Bună, Marie. - Stăteam de vorbă cu Frank.
Da,consumam grăsimea. Și ceva țelină.
Deci,Frank, crezi că Mets o să câștige anul ăsta?
Sper să poată.
Au jucat de le-au ieșit inimile.
Nu-mi iau decât prânzul.
După care nu vă mai stau în cale.
Cred că e pregătită să te asculte.
Ce zici, Frank?
Soții voștri sunt niște oameni morți.
- Ce se petrece? - Ce vrei să spui?
Acasă la mine...Vreau să știu de ce soțiile voastre sunt acolo,discutând cu tatăl vostru.
- Ce? - Ce?
Nimeni nu vorbește cu tatăl vostru, în special oamenii.
Nevastă-ta...
Ba nevastă-ta...
Toată lumea se întoarce împotriva mea?
Asta se petrece?
Nu fac paste de trei zile
și dintr-o dată nimănui nu-i mai pasă de mine.
Toată lumea e prietenă cu Frank.
Nu,mamă,nu e deloc așa.
Pai,atunci,ce altceva poate fi?
Nu mă pricep decât la gătit,nu-i așa?
O,da,am crescut doi băieți.
Cu prețiosul mic ajutor din partea tatălui vostru.
Și da. De munca mea de caritate au beneficiat
nenumărați oameni din cadrul comunității.
Dar,pasămite,dacă cineva se uită la fața asta
tot ce pot vedea este o tigaie.
Eu nu văd o tigaie,mamă.
Eu văd o femeie care merită adevărul.
Nu fii tâmpit.
Uite...
Uite,mamă...
Pierderea gustului este din cauza unui efect secundar,
pe care îl are din cauza pastilelor pe care le ia.
Ce? Pastile?
Da. Trebuie să-i refacă...
- Părul? - Da.
Nu.
- Să-i... - Memoria?
- Da. - Nu.
Uite,este...să-i...
Continuă cu ghicitul.
Ce?
Bărbăția,mamă.
Bărbăția lui.
Păi,de ce nu mi-a spus?
Pentru că n-a vrut să se simtă rușinat
și să-și imagineze că ai crezut că e mai puțin bărbat.
A avut de ales între limbă și bărbăție.
Sărmanul Frank. Habar n-aveam.
Mai degrabă ar avea gust.
Nu e așa simplu.
Ba este. Am ceva de spus. Aleg gustul.
Ce naiba-i cu voi doi?
Nu da vina pe noi. Dă vina pe ele.
Ai spus că te duci la cumpărături.
O să mergem la cumpărături după aceea.
Vreau să vă văd,trădătorilor,afară. Chiar acum.
E în regulă, Frank. Am aflat.
Sunt minciuni. Numai minciuni.
Așteaptă....
Scumpule,mi se frânge inima că tu gîndești că n-aș mai vedea bărbatul din tine.
Și ar trebui să știi până acum, că nu aș putea să mă gândesc altfel la tine.
Ce drăguț.
Și apreciez cât de dificil trebuie să fi fost
pentru tine,să decizi între mâncarea mea
și relația fizică.
Poate că ar trebui să mergem la cumpărături,acum.
Și vreau să știi
că mă simt mișcată
că anii de intimitate
au însemnat atât de mult pentru tine.
Păi,au însemnat.
Dar,dacă și ție ți-e totuna, aș prefera mâncarea.
Și eu.
O, Frank.
O, Frank, speram să spui asta.
O, Frank.
Nu cred că mai ai nevoie de pastilele alea.
Nu...
Alea sunt pastilele.
- Poftim,Raymond. - Mamă,n-am nevoie.
Nu pentru aia...
Pentru mâncarea Debrei.
- madscorpio -